Perinnönjakoon voi liittyä eräänlainen toissijaisuus, joka vaikuttaa siihen, mitä perinnölle käy testamentin ensisaajan kuoleman jälkeen. Toissijaisuus voi tulla kyseeseen, esimerkiksi kahdessa erilaisessa tilanteessa.
Tässä artikkelissa käydään läpi lyhyesti, kuka voi olla toissijainen testamentinsaaja ja kuka vuorostaan on toissijainen perillinen lainsäädännön mukaisella tavalla.
Ensisaaja ja toissijainen testamentinsaaja
Testamentin ensisaajalla tarkoitetaan sitä henkilöä, jolle testamentattu omaisuus menee heti testamentin tehneen henkilön kuoleman jälkeen.
Toissijaisella testamentinsaajalla tarkoitetaan henkilöä tai muuta tahoa, joka saa testamentiin kirjatun omaisuuden, kun testamentin ensisaaja on kuollut.
Silloin kun testamenttiin on liitetty perättäisseuraantoa koskeva toissijaismääräys, on testamentissa määrätty siis myös siitä, kenelle omaisuus menee testamentin ensisaajan kuoltua.
Omistusoikeus esimerkiksi tiettyyn omaisuuteen voidaan siis määrätä jollekin henkilölle, joka on siten testamentin ensisaaja ja tämän henkilön kuoltua toiselle henkilölle, joka on testamentin toissijainen saaja.
Rajoitettu omistusoikeustestamentti
Jos testamenttiin kuuluu määräys toissijaisesta testamentin saajasta, on kyseessä silloin niin kutsuttu rajoitettu omistusoikeustestamentti.
Rajoitettu omistusoikeustestamentti tarkoittaa sitä, että myös testamentin ensisaaja on testamentatun omaisuuden omistaja eläessään. Hän ei kuitenkaan saa samanlaista omistajan asemaa kuin sellainen henkilö, jonka hyväksi testamentti on tehty täydellä omistusoikeudella.
Ensisaaja voi kuitenkin lähes rajoituksetta käyttää, hallita, myydä tai lahjoittaa hänelle testamentattua omaisuutta.
Toissijaismääräyksen ero täyteen omistusoikeuteen
Toissijaismääräyksen merkittävä ero täyteen omistusoikeuteen on kuitenkin siinä, ettei testamentin ensisaaja voi tehdä testamenttimääräystä, joka koskee kyseistä testamentilla saatua omaisuutta, joka on menevä toissijaiselle saajalle ensisaajan kuoleman jälkeen. Toissijainen saaja ja tämän oikeudet eivät muilla tavoin kuitenkaan voi ensisaajan eläessä puuttua mitenkään siihen, kuinka ensisaaja testamentattua omaisuutta hallitsee.
Toissijaisen saajan hyväksi on siten rajoitettu testamentin ensisaajan oikeutta tehdä testamentti omaisuudesta. Toissijaisen testamentinsaajan ainoa oikeus ensisaajan eläessä onkin pitkälti se, ettei ensisaaja saa määrätä saamastaan omaisuudesta testamentilla.
Kuka voi olla toissijainen testamentinsaaja?
Toissijaisesta testamentinsaajasta voidaan ottaa määräys kaikkiin testamentteihin. Toissijainen saaja voi myös olla lähes kuka tahansa, mutta hänen on kuitenkin oltava oikeuskelpoinen subjekti. Testamentin saajan tulee siis siten olla luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, mutta muita rajoituksia tälle ei ole.
Vaikka sen suurempia rajoituksia ei olekaan, tyypillisin toissijaismääräyksen käyttökohde on kuitenkin aviopuolisoiden keskinäisessä testamentissa silloin, kun jokin tietty omaisuus, kuten kesämökki, testamentataan leskelle täysin omistusoikeuksin ja toissijaismääräyksellä omaisuus testamentataan lapsille.
💡 Toissijaismääräyksen tekeminen on yleistä silloin, kun halutaan turvata tietyn omaisuuden säilyminen tietyllä henkilöllä tai esimerkiksi omassa suvussa ensisaajankin kuoleman jälkeen.
Toissijaisen testamentin saajan velvollisuudet
Toissijaisen testamentinsaajan saadessa perinnön häntä alkavat sitomaan tavalliset perinnönsaajaa koskevat velvollisuudet, kuten perintöverovelvollisuus.
Perittävä omaisuus verotetaan toissijaissaajilta ensiksi kuolleen puolison antamana perintönä vasta ensisaajan kuoleman jälkeen.
Toissijainen perillinen ja toissijainen testamentinsaaja – Erot
Toissijainen perillinen ei tarkoita täysin samaa kuin toissijainen testamentinsaaja. Vaikka molemmissa lopputulos on samankaltainen, on käsitteillä kuitenkin keskinäinen merkitysero.
Toissijaisella perillisellä tarkoitetaan niitä ensiksi kuolleen aviopuolison perillisiä, jotka saavat perinnön sitten, kun ensiksi kuolleen puolison perinyt leski kuolee.
Toissijaiset perilliset tulevat siis kyseeseen silloin, kun ensiksi kuolleella puolisolla ei ole rintaperillisiä eikä testamenttia. Tällöin hänen leskensä perii hänen omaisuutensa perintökaaren nojalla. Vasta lesken kuoltua ensiksi kuolleen puolison toissijaiset perilliset saavat osuutensa yhdessä lesken omien perillisten kanssa.
Ketkä ovat toissijaisia perillisiä?
Perintökaaren mukaan silloin, kun eloonjääneen puolison eli lesken kuollessa on ensiksi kuolleen puolison vanhemmat tai sisarukset tai sisarusten jälkeläisiä elossa, saavat he toiseksi kuolleen puolison kuoleman jälkeen puolet lesken pesästä.
Mikäli vanhempia tai sisaruksia taikka heidän jälkeläisiään ei ole enää elossa, menee perintö perittävän isovanhemmille ja heidän rintaperillisilleen eli perittävän tädeille ja sedille sekä enoille. Tätä kaukaisemmat sukulaiset eivät enää peri, eli setien ja tätien jälkeläiset eivät tule perimysjärjestyksessä sijaan.
Leski on siis tällöin omaisuuden ensisaaja ja hän voi esimerkiksi myydä tai lahjoittaa saamaansa omaisuutta. Toissijaisten perillisten turvaamiseksi leski ei kuitenkaan saa lahjoittaa omaisuutta niin, että se vähenisi olennaisesti.
Eloonjäänyt puoliso ei myöskään voi määrätä testamentilla siitä, mitä ensiksi kuolleen puolison perillisten tulisi lesken kuoleman jälkeen saada. Näillä rajoituksilla pyritään turvaamaan toissijaisten perillisten asema, sillä juuri muitakaan oikeuksia toissijaisella perillisellä ei lesken eläessä ole. Tämä on samankaltainen ainoa oikeus, kuin toissijaisen testamentinsaajan ainoa oikeus ensisaajan eläessä.
Myös velvollisuudet, kuten verovelvollisuuden syntyhetki, ovat toissijaisen testamentinsaajan kanssa samankaltaiset.
Jos viimeksi kuolleelta puolisolta ei ole jäänyt jälkeen hänen omia perillisiään, saavat ensiksi kuolleen puolison perilliset myös viimeksi kuolleen puolison perinnön suoraan perintökaaren nojalla, ellei viimeksi kuollut puoliso ole tehnyt testamenttia omasta perinnöstään.
💡 Vaihtoehtoisesti, jos ensiksi kuolleen puolison toissijaiset perilliset ovat eloonjääneen puolison kuollessa itsekin kuolleita, jaetaan heidänkin osuutensa perinnöstä lesken omille perillisille.